- I tidigare avsnitt.: - Jag är snart tillbaka.
- Du kan få ett normalt liv. - Välkomna.
- Är det pay-per-view? - Micah är ett geni.
Ge mig pengarna!
Ando, jag skriver till dig från mitt livs största äventyr.
Ando, jag har träffat Japans vackraste kvinna nånsin.
Jag är ledsen, Ando. Jag kan inte komma hem. Inte än.
Du inser inte ditt värde för oss. Du är en del av familjen.
- Jag klarar det inte. - Så länge jag lever är du säker.
- Peter! - Här är det du hade på dig.
Tänker du öppna den, eller?
Nakamura och Petrelli. Min pappa kan vara mördaren.
- Jag ska hitta din far. - Vilket nummer?
- Nio. - Bra. Stick nu.
-Han ser mig. - Låt mig vara! - Snälla vakna.
När vi ställs inför våra värsta mardrömmar har vi få val.:
Kämpa eller fly.
Vi hoppas hitta styrkan att stå emot rädslorna, men flyr trots det ibland.
Tänk om mardrömmen jagar oss.
Var kan vi då gömma oss?
- När vaknar hon? - Jag vet inte.
-Hon måste till sjukhus. -De kan inget göra.
Tror du att min far orsakade det här?
Hon hittade honom åt dig och sen blev hon så här.
Hon var så rädd. Jag borde inte ha bett henne.
Nej, men nu vet du var han är. Du är tvungen att åka.
Vi måste veta vad han gjorde och avbryta det.
Du har hans adress. Hon såg t.o.m. dörren.
- Vi har inte setts på 25 år. - Molly mötte sin mardröm.
Gör samma sak för henne. Jag gör vad jag kan.
Jag vet inte vad saken gäller. Varför var han på fotot?
Och Angela Petrelli. Hon känner honom.
Du kommer att bli bra.
Jag lovar.
Jag skulle låsa när han kom.
Han knuffade sig in och pistolhotade mig. Sen flög han genom glasrutan.
- Slog ni en beväpnad man? - Jag antar det.
Det kanske var en spark. Det gick så fort.
Var det han?
Han heter Lonny Stills.
Han har rånat tre snabbmatsställen den här månaden.
- Som jag sa är det suddigt. - Jag vet att ni inte vill tjalla...
...men om jag ska kunna gripa killen måste nån identifiera honom.
Jag kan tyvärr inte göra det.
Jag kan inget göra utan er hjälp.
Ring mig om ni ändrar er.
Stänger du redan?
- Det är mitt på eftermiddagen. - Jag behöver en rast.
- Jag kan vänja mig vid det här. - Säkert.
Skulle en kille som skjuter el med händerna slå sig till ro här?
Det passar nog inte dig.
- Varför inte? - Du minns inte ditt förflutna...
...men du har ett. Är du inte nyfiken på det?
Jag har en sida som jag inte kan styra. Jag kanske inte borde gräva.
Jag vet vilken sorts man du är.
Du är god rakt igenom. Vad lådan än innehåller lär bekräfta det.
Du ville inte att jag skulle titta i den.
Bara för att du inte hade kysst mig än.
Så du är färdig med mig nu?
Nästan.
En snygging som du har säkert folk som letar efter dig.
Vänner, en flickvän...
Låt dem leta.
Som jag sa hittar du honom inte där inne.
-Men du är säker på att det var han? -Ja.
Fann honom där inne. Han visste inte hur han kom dit eller vad han hette.
- Vet du var han är nu? - Det beror på. Vem är det som frågar?
Bara jag.
Företaget jag jobbar för vill att han ska undvika problem. Peter är farlig.
Jag vet det.
Han är i stan på Wandering Rocks Pub.
Hörru... Om han är så farlig, varför skickade de då en ensam liten tjej?
Jag kan ta vara på mig själv.
Ta hit henne.
- Förhör inte min mor utan mig. - Hon sa inget.
Självklart inte. De skyddar varandra.
Jag låter henne inte sitta oskyldigt häktad.
Inte jag heller. Jag ska till Philadelphia och besöka min far.
Jag följer med. Det här är knappast en officiell polissak-
- så ingen av oss är där officiellt.
Du förstår inte. Min far gjorde nåt med Molly. Hon är illa ute.
- Kom hit. - Gjorde vadå?
Han tog sig in i hennes huvud. Jag vet inte hur, men allt hör nog ihop.
Det kan vara farligt.
Jag kan ta vara på mig själv.
Jag måste göra det här.
Låt mig följa med.
Okej. Vi kommer nog dit snabbare då, eftersom du kan...
- Jag är inget flygplan. - Lägg av.
Jag måste prata med honom. Ensam.
Berätta det du sa till mig.
En amerikanska frågade killarna på kajen om en särskild container.
- Sa hon vad hon letade efter? - Ja. Dig.
- Ingen fara. Jag kan nog hjälpa dig. - Det är mitt problem.
Inte efter vad jag såg mellan dig och min syster.
- Du bryr dig om henne, va? - Hon är det enda som betyder nåt.
Hon har en lägenhet. Stanna där tills jag ringer. Vi tar hand om din vän.
- Jag klarar det här själv. - Jag vet. Jag har sett vad du kan.
Men jag har en investering i dig. Ingen blondin ska skrämma mig.
Gå nu. Berätta inte det här för Caitlin. Då blir hon bara orolig.
Monica.
- Nå? - Vadå "Nå" ?
Vad var det där för nåt?
Jag vill slippa hämnd så jag sa att han inte var bekant.
Jag menar din flygande karatespark.
Jaså. Det där.
Mr Lamont har aldrig sett nåt liknande. Hur gjorde du?
Och framför allt, varför gjorde du det?
Jag vet inte. Jag vet ingenting längre.
Allt är obegripligt.
Men...var lärde du dig att...?
Jag tror...att det var på tv.
Nånting händer med mig, Camille.
Min kropp gör saker innan hjärnan vet vad som händer.
Det där med tomaterna i går och nu det här.
- Det är som om... - Vadå?
Jag var menad att bli nån.
Den första i min familj som gick på college.
Se hur det blev.
Strunt samma. Jag behöver bara komma hem och sova.
Monica...
Allt kommer att bli bra.
- Okej? - Ja.
Jag hoppas det.
- Här är det. Molly sa att han är här. - Vad har du för plan?
- Jag vet inte. - Han skrämde din flicka och min mor.
Bestäm dig. Dra din pistol.
Kom igen.
- Hur är det fatt? - När jag var 1 3 lämnade min far oss.
Vi har inte haft nån kontakt.
Jag har undrat vad jag skulle säga till honom. Jag kan inte ens knacka.
- Varsågod. Det är ingen familjeträff. - Jag vet.
l dag är han en misstänkt. Dra din pistol.
Polis! Öppna!
- Vem fan är du? - Släpp geväret, så berättar jag.
Parkman...
Matt? Herregud.
Vad gör du här?
-Släpp geväret. -Berätta vad du gör här!
Varför är du i Molly Walkers drömmar?
- Vad vet du om mordet på Nakamura? - Varför skyddar Angela Petrelli dig?
- Vänta! Är du snut? - Inte just nu, så börja prata.
Ingen fara.
- Ni misstar er! - Så varför vevar du med geväret?
På grund av det där. På skrivbordet.
De tänker döda mig också.
Berätta om Molly. Hon kallar dig Mardrömsmannen.
- Hon letar efter mig. - Ta tillbaka det du gjorde.
- Förlåt. Jag skyddar mig. - Från vem?
Vilket av hennes barn är du? Du är politikern, va?
Hon är fängslad för mordet på Kaito. De fick likadana hot-
-tagna från samma bild, samma foto. Alla ni hörde ihop.
Dina föräldrar, Kaito, Linderman och jag träffades för flera år sen.
- Vi trodde oss kunna rädda världen. - Det enda du vill rädda är dig själv.
Är du fortfarande arg?
- Gillar du att se mig i handbojor? - Ja, det börjar kännas bra.
Läs hans tankar så att vi kan sticka.
Vad sa du?
Kan du läsa tankar?
Är det så?
Gör det, då.
Sätt i gång.
Visst gör det ont?
- Hur vet du det? Kan du läsa tankar? - Vi två är inte så olika trots allt.
Kom igen. Lås upp handbojorna.
Jag ska berätta allt jag vet. Jag lovar.
Är det inte underbart? Vi har en musiker i huset igen.
Ingen har rört det sen min mor dog.
- Förlåt. Farmor sa att jag fick. - Det är okej. Fortsätt gärna spela.
Du saknar din mamma mycket, va?
- Ja, det gör jag. - Jag saknar min också.
Hon mår säkert bra och saknar dig lika mycket.
- Hon sa inte vart hon skulle. - Kom ihåg att hon bryr sig om dig.
Nya saker kan vara läskiga.
Mamma sa alltid: " Gud ger oss inte nåt vi inte kan hantera."
- Spelar du också piano? - Nej. Jag lärde mig aldrig.
Om du inte spelar, vad var då det där?
- Ja? - Var har du varit?
- Jag är på jobbet. Hur så? - Molly blir allt sämre.
- Vad ska jag göra? - Ta henne till sjukhus.
Vad ska jag säga till dem? Jag tar henne till Företaget.
Va? Det är ju de vi bekämpar.
Molly dör annars. De kan förstå vad som händer.
Gör det inte. Om man anförtror dem det man bryr sig mest om är man fast.
- Glöm inte vems sida du är på. - Jag är på hennes sida.
Du måste berätta allt. Alla brott, alla du har jobbat med.
Jag är ledsen att jag stack. Det var inte lätt. Jag måste säga det.
När jag upptäckte att jag kunde läsa tankar blev jag frestad.
Att du är snut gör mig stolt.
- Svara bara på frågorna. - Du sa att ni försökte rädda världen.
- Hur? - Gåvorna kom plötsligt.
Vi hittade varandra som om vi hörde ihop.
Vi kände oss oövervinneliga. Några gjorde vad de ville.
- Jag försökte stoppa dem. - På vilket sätt?
Det som vi kan göra börjar bara med tankeläsning.
Sen blir det så mycket mer.
- Hur då? - Jag kan inte förklara det.
Vänta lite.
Du ska få se nåt. Det hjälpte mig att förstå. Det är från den tiden.
Det är här inne. Kom nu.
Matt?
Matt!
Pappa! Vad är det som pågår?
Vad fan är det som pågår? Var är jag?
Det här är omöjligt.
Vi räddade stan.
Släpp ut mig! Jag ska inte vara här!
Ingen ska vara här.
Sov gott.
Otroligt.
Bläcket och pergamentet tycks vara autentiska.
- Var fick du dem ifrån? - En vän lämnade dem till mig.
De här är mer skadade. Jag måste få veta vad det står.
Kan ni hjälpa mig, är ni snäll?
Att vara den förste som får läsa de här...
- Jag tror att jag kan hjälpa dig. - Tack, sir.
Så där ja.
Ska vi ta en titt?
Kära Ando...
Det är ett vanligt namn.
Jag kan knappt tro att jag hjälper Takezo Kensei-
- med prövningarna jag läst om.
De Arga Ronin, Frusna Vattenfallet, den Enda Karmosinröda Pionen.
Med varje prövning kom vi närmare att rädda Yaekos far.
Det är som att bo i en sagobok...
...fast mer tröttsamt.
Har ni den? Sista kartan till Vitskäggs läger?
Nu kan vi hitta Vitskägg och rädda din far.
Allting gick enligt planerna.
Räddningen och den spirande kärleken mellan Kensei och Yaeko.
Monica.
Jag vet vad som hände med pianot.
- Jag är väl ett musikaliskt geni. - Eller nåt annat.
Jag har haft ett par jobbiga dagar.
Ett par jobbiga år, faktiskt. Jag tänker lägga mig och sova bort det.
Monica.
Kommer du ihåg när jag sa att jag kunde fixa pay-per-view?
Jag ljög.
Hur...?
Hur gjorde du...?
Jag tror att det ligger i släkten.
Kanske inte precis som jag, men...
Min pappa kunde gå genom väggar.
- DL? - Ja.
Och min mamma... Henne ska vi inte ens prata om.
Jag tror att det som händer dig är nåt sånt här.
- En serietidning? - Ja.
Det här är St. Joan. Hon är en muskel-mimiker.
En efterapare. Vad hon än ser kan hon göra.
Så gjorde du med mig och pianot.
Efterapare?
Efterapare.
Titta på den här. Jag borde inte kunna sånt.
Jag såg det på tv.
Herregud.
Om det här verkligen händer dig kanske vi borde testa det.
- Jag hade inga andra alternativ. - Du valde rätt. Vi gör allt vi kan.
Under tiden behöver nån annan vår hjälp. Vi vill att du hämtar henne.
Ska jag ut i fält? Molly behöver mig.
Molly är högprioriterad här, men du måste hjälpa andra som henne.
Och du kommer att behöva den här.
Använder ni elpistol för att hjälpa folk?
Det är standard för allas säkerhets skull.
Alla kan inte styra sina förmågor.
Det är lättare att be om ursäkt än om lov.
Niki?
Vad fan är det som pågår här?
Vill du pröva nåt riktigt ballt, som en kick-flip?
Slam dunk?
Tja... Jag var alltid kass på dubbelrep.
Vill du nåt, damen?
Ja, jag vill hoppa in.
Och kalla mig inte " damen" .
- Det är inte mycket. - Jag sover i en pub.
- Målar du? - Jag gör det för att koppla av.
De är fantastiska.
- Du är duktig. - Kidnappar du mig så att du kan rota?
Sluta inte gilla mig när mystiken dör.
Jag...ville bara se var du bor.
- Ligga i en riktig säng kanske. - Ingen hindrar dig.
- Vad tittar du på? - Ingenting.
- Så vad funderar du på? - Du hade rätt.
Vad jag än var, vem jag än är... så måste jag konfrontera det.
Inget som jag hittar i lådan förändrar nåt.
Vad jag än hade för liv, är det här jag vill vara nu. Med dig. Okej?
Okej. Sätt i gång, då.
"Peter Petrelli" ?
Jag är från New York.
Du gav dig av. En öppen biljett New York - Montreal.
- Vem är det där? - Jag önskar att jag visste.
Inget förklarar hur jag kom hit eller vad jag ska göra.
Vad är det?
Peter?
Herregud. Peter?
Jag har aldrig varit på en irländsk pub. Har ni haggis?
Det är Skottland, raring. Vi har gryta. Och musslor. Och gryta.
Men jag stänger nu.
Jag hoppades att du kunde hjälpa mig.
- Jag söker en kille... - Passa på efter en fotbollsmatch.
Då är grabbarna med på vad som helst.
Han heter Peter Petrelli.
Jag har aldrig sett honom.
Har du aldrig sett honom?
Nej.
Okej, tack.
Saken är den att jag pratade med lite folk på kajen.
De sa att de såg honom här inne.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Antingen ljuger du, eller så ljuger alla de andra.
Det är svårt att avgöra vem som ljuger.
Som jag sa känner jag inte den här Peter.
Var det allt, eller?
Jag antar det.
- Synd att jag inte kunde hjälpa dig. - Ja.
Det tycker jag också.
Du skrämde oss ordentligt.
Jag beklagar det som hände förut. Jag mår mycket bättre nu. Tack.
Vi visste att det skulle bli svårt. Du har en hemsk åkomma-
- men vi ska se till att du blir frisk. Jag lovar.
Tack.
Jag ska ta dig härifrån. Du är en fånge, Niki.
Det är jag inte.
Jag kom hit frivilligt. Jag övergav min son för att kunna komma.
Jag är sjuk.
Jag trodde inte att nån skulle förstå mina problem, vad jag har gjort-
- vad jag är kapabel till.
Det här är de enda som kan hjälpa mig.
Nathan.
Peter?
Peter, jag visste det! Jag visste att du kunde överleva...
Du.
Du kan inte fly från mig.
Bebis. - Ni måste få ut bebisen härifrån!
Hallå!
Janice? Vad gör du här?
Är det...? Janice, är det min bebis?
- Du sa att det inte var så. - Men du läser tankar.
Du såg sanningen, men du stack ändå.
Nej. Nej, jag visste inte!
Du lämnade honom. Precis som din far lämnade dig.
Precis som du kommer att lämna Molly.
Nej! Nej, Janice.
Janice! Hallå!
Du är ingen hjälte. Alla dog p.g.a. dig.
- Vi måste stoppa det. - Du kan inte.
Du söker inte räddning, utan okunnighet.
Kom så går vi till kanten. Du lär inte känna nåt. Det gör du aldrig.
- Du känner inte mig. - Jag är du.
Sluta, Nathan.
Vakna, Nathan.
Vakna, Nathan. Vakna! Nathan!
Vakna, Nathan. Vakna!
-Vad hände? -Han är Mardrömsmannen.
Du stoppade det.
Hur gjorde du?
Jag vet inte.
Han är borta.
- Vad letar du efter? - Vi måste veta vart han tog vägen...
- ...varför han gör det här, nåt... - Vadå?
Jag visste att han var opålitlig.
Vet du var han är på väg?
Det där är Bob. Han är en av dem.
- Han leder Företaget. - Inte länge till. Han står på tur.
Vi skulle ta oss an Vitskägg och rädda Yaekos far.
Historien var på rätt spår. Men striden skulle bromsa kärleken.
- Vi är nära lägret. - Då bör Yaeko vänta här.
Stanna här, Yaeko. För din säkerhets skull.
Min far gav mig svärdsträning. Jag tänker inte stanna.
Jag hjälper er att rädda honom.
Som du vill, min älskade. Vi ska besegra Vitskägg tillsammans.
Först ska vi bara besegra hela hans armé.
Ja, Ando. I kväll ska vi anfalla.
Vi tre mot en armé. Jag fruktar...
Fruktar vadå?
- Vad står det sen? - Jag kan inte läsa de orden.
De är fortfarande för skadade. Jag behöver mer tid.
Men jag måste veta vad som händer sen.
Med armén, med Yaeko!
- Överlever Hiro? - Hur ska jag kunna veta det?
Det där är otroligt.
Ja. Jag vet.
Men vad tror du att det betyder att ha såna här krafter?
- Att vi är speciella. - Men varför?
Jag har bett till Gud om att få vägledning-
- och att Han ska visa vad jag ska göra med mitt liv.
- Av alla saker han kunde ge mig... - Vi kanske ska göra nåt med de här.
Jag önskar bara att jag visste vad.
Det är dags att du lägger dig.
Du... Det här är vår lilla hemlighet. Eller hur?
Okej.
Jag vet att det är läskigt i början, men det här är nåt bra. Jag lovar.
Jag söker bara efter svar. Det är allt.
- Monica Dawson? - Ja.
Jag är dr Mohinder Suresh. Får jag?
- Kan jag hjälpa er? - Ni undrar säkert vad som händer er.
Jag kan förklara det.
Hej. Ja, jag mår bra. Vädret kunde vara bättre.
Inte än, men det kommer jag att göra. Han är här.
Jag fick improvisera lite, men...
Nej. Jag fick använda min övertalningsförmåga, helt enkelt.
För... Nej, det var bara nån kille.
Och jag...
Okej, jag dödade honom. Vad spelar det för roll?
Vad menar du? Nu?
Det här är mitt uppdrag och jag har honom nästan.
Men om jag lovar att inte...?
Då så. Jag åker hem nu.
Förlåt, pappa. Det kommer inte att hända igen.
- Vad hände? - Jag vet inte.
Du kan tydligen måla också.
- Målade jag den där? Hur? - Hur kan du skjuta blixtar?
Dina ögon slocknade och du kunde inte hejdas.
Förrän den här var klar.
- Är det där vi? - Kanske.
- Vad kan det här vara? - En kyrka?
Gatskyltarna är på franska.
Montreal, kanske. Som flygbiljetten.
Hallå?
Va?
Ricky! Ricky!
Herregud. Ricky. Ricky.
Titta på mig. Det här är mitt fel. De letade efter mig.
Nej, nej, nej.
Jag ska hitta dem. Okej?
Jag kan inte gömma mig längre.
Fortsättning följer...